Constance är borta.
Tåget måste stanna vid en korsning.
-Det kan vara nån av de här fyra. -Det är dags.
Viskaren. Nån bygger om den.
Det är så skönt att ha dig tillbaka.
Är det så här du föreställer dig ditt framtida jag?
-Livet kunde vara bättre. -Sluta, sa jag!
-Däckspår. -Andra däck?
-Det här måste vara bilen. -Kolla.
Det ser ut som en gammal jordkällare.
Curtains gråa män.
-Behandla dem utan nåd. -Uppfattat.
Hans lyckoteknik. Jag uppfann den.
När jag vägrade använda min teknik
på grund av de farliga bieffekterna, sparkade han mig.
Jag har en plan för att ta oss härifrån.
Han väljer nog att stanna.
Såg du honom där ute?
Jag har vunnit hans förtroende. Han lyssnar på mig.
Du behöver inte lämna din bror. Vi ska kidnappa honom.
Constance!
-Vi ska ta dig härifrån. -Håll fast dem.
Dags att starta hjärnrensaren.
Det här kan vara vänskapligt.
Ja, vi ska bara sätta på handfängsel.
Vad är det där?
Sprid ut er!
-Rhonda. -Rhonda.
Inte de jag väntade mig att hitta här, men jag tar det.
Rhonda, förlåt att vi stack utan att säga nåt.
Lev i nuet, Reynie.
Vi är trygga och vi är tillsammans.
-Är det ett dubbelt halvslag? -Modifierad constrictor.
Klassiskt.
Är du stolt?
Laddad fråga.
-Hon har problem med självkänslan. -I en perfekt värld
kunde jag ha bjudit in Constance att hjälpa mig för vetenskapens skull.
Var är dr Curtain?
Ni och jag har samma mål.
-Hjärnexperiment? -Att sänka Curtain.
Han är anledningen till att jag lever så här. En källarbo, en troglodyt.
Släpp mig, så berättar jag var han är.
Jag ska berätta allt jag vet.
-Är du okej med det här, Constance? -Det är okej.
Ingen kan straffa henne mer än hon straffar sig själv.
-Det är sant. -Okej.
Okej.
Var är Curtain?
Norra Italien.
En liten by norr om Vernazza.
Hans anläggning är gömd i citronodlingar.
Tack, doktorn.
Vi är oberoende entreprenörer. Vi har inget personligt intresse.
-Inte alls. -Vi är öppna för ett uppköp.
Vad var det?
Den här vägen.
De grå!
-Backa. -Åh, nej.
Hej.
Jag fick minska avståndet snabbt på slutet.
-Är du okej? -Ja.
Hur hittade ni oss?
Efter att vi avväpnat de grå i Tyskland
fick vi veta att flera enheter skickades efter er.
Vi avkodade några av deras telegrafer
och hittade den här adressen.
Vi är förföljda.
Ditåt. Sakta inte ner om vi kommer ifrån varandra.
Jag tar cykeln, ta skåpbilen.
-Ja? -Spring!
-Stanna! -Stanna där!
Kom igen!
Ta de där två!
-Sticky! Constance! -Fröken Perumal!
Reynie, stanna hos Rhonda.
Stoppa henne nu!
Ta mig.
Pappa!
-Vänta, de andra. -Var är de?
Fröken Perumal är med Sticky och Constance. Rhonda är med Reynie.
-Kör bara. -Då kör vi.
-Var är Sticky och Constance? -De är med fröken Perumal.
-Tog de sig till bilen? -Jag vet inte.
DEN MYSTISKA BENEDICT-KLUBBEN
BASERAD PÅ ROMANEN "DEN MYSTISKA BENEDICT-KLUBBEN"
AV TRENTON LEE STEWART
Håll ögonkontakt.
Bra.
Och igen.
Stressa inte.
Tiden är din egen. Andas in.
Och ut.
Andas in och ut.
Bra.
Nicholas.
-Vilken trevlig överraskning. -Ja, jag var...
Jag tog bara en kvällspromenad.
-Kvällspromenad? -Det är skymning.
-Ugglans timme, sägs det. -Vem säger det?
Du vet. Nån ordsmed.
Tack, Laila.
Kan jag hjälpa dig?
Nej, vi är så nära.
Jag ville höra mer från dig.
Jag har bara skrapat på ytan av ditt arbete.
Hur är det med Nummer två?
Hon ser inte poängen med det du gör här.
Jag håller med.
Nicholas.
Det finns människor i världen som inte vill vara lyckliga.
Var försiktig med dem. De kan tynga ner en.
Nummer två tynger mig inte. Nej, hon...
Lyfter upp dig?
Hon tynger inte ner mig.
Det är upp till dig. Inte mig.
Jag vill inte vara en börda längre.
Du ska få återgå till ditt viktiga arbete.
God natt.
-God natt. -Ja.
Åh, ja.
Auguste, jag har en uppgift åt dig.
Hittade du nåt på Curtains kontor?
Ritningar, planer? Bevis som kan avslöja honom?
Jag tror inte att det är nåt så tekniskt eller detekterbart. Det är...
Det är nog mer ogripbart och personligt.
Du låter nästan uppspelt.
Spelar ingen roll. Vi fortsätter med kidnappningen.
Vi börjar med att du...
-Titta här. -Rör den inte.
-Allt är skalenligt. -Ja.
Vi börjar med att du lockar bort Curtain från hans hav av anhängare
till bungalowen.
Han kommer att hitta kvällste för två.
-Underbart. -Drick inte teet.
Teet innehåller spår av det här.
Translucidus sominferum.
Eller som den kallas i nordisk folktro, "skymningsört".
Ett ovanligt lugnande medel som kan göra en elefant orörlig.
När han kommer ut klär du dig i hans kläder.
Det blir tajt.
Vi är nog inte så olika i storlek.
-Öva skarp, ytlig andning. -Hur då?
Sen klipper vi ditt hår. Klipp.
Spara kommentarerna till slutet.
Ni kommer att se kusligt lika ut.
Vi lägger din medvetslösa bror i en vagn,
flyr genom den här ingången och ta oss till gömstället.
Hoppas jag.
Dags för feedback.
Ja. Det är grundligt.
-Men att jag måste klippa håret... -Det går inte att kringgå.
Okej.
Jag vet att det måste göras.
Bra. Är du beredd att göra det?
Vi borde aldrig ha separerat.
De grå kommer fortsätta leta efter oss.
Det var enda sättet, Kate.
Även om vi blev tillfångatagna skulle vi åtminstone vara tillsammans.
Utan nån som kan rädda oss. Vi ska alla till samma ställe.
Vi ses där.
-Splittra aldrig laget. Nånsin. -Intressant.
-Med tanke på källan. -Va?
Ett tag kände du att laget höll dig tillbaka.
Jag skulle kalla det här utveckling.
-Djup utveckling. -Du är så frustrerande.
-Ha! -Okej!
Jag kan inte koncentrera mig med detta väsen.
Jag tänker ut en plan.
Det är tändstiftet.
En utmaning, ja, men vi klarar oss.
Gör vi?
Det här känns som vägs ände.
Förlåt. Jag hjälper inte till.
Be inte om ursäkt.
Om du känner nåt är det okej, säg det.
Okej.
Jag känner mig nog...
...rädd.
Det är rimligt.
Och trött.
Det har varit tröttsamt.
Och varm.
-Vad mer? -Och...
...arg.
-Arg på vad? -Mig själv.
Jag förstörde allt.
Jag borde ha lyssnat på Kate och Sticky.
Till och med Constance visste att vi skulle bli utnyttjade, lurade, kidnappade,
-men jag lyssnade inte. -Mer. Högre!
-Allt är fel! -"Allt"? Var specifik.
Inget är rättvist!
Curtain kallas hjälte.
Herr Benedict och Nummer två är borta!
Jag är förvirrad, för jag vet inte vad jag gör!
Hur kändes det?
Bra.
Konstigt. Men bra.
DELUCCIS HÖNS
Vi har kommit till slutet.
Det här är att överge barn. Du får böter.
-Det här är dystert. -Det kunde vara värre.
-Hur då? -De grå kan hinna ifatt oss.
Nu hittar vi stan.
Ursäkta mig.
God skörd. Finns det en stad i närheten?
Din hatt.
Konstigt.
Okej. Det räcker.
Där.
LILLA KÖPENHAMNS VÄRDSHUS
-Hej. -Åh, gäster.
-Vad roligt. -Ja, kom in.
Stackare. De måste frysa.
Jag heter Yanis och det här är Sofia. Välkomna till vårt hygge-hus.
-"Hygge"? -Ja, det är en dansk livsstil.
-Ett åtagande till allt som är mysigt. -Gästfrihet är vårt liv.
Jag tyckte att ni lät danska.
Vår ursprungliga plats i Köpenhamn
förtärdes av eld.
Ödelades av det.
Vi kanske flög för högt och våra konkurrenter märkte det.
"Oklart", sa de.
Men oavsett så flyttade vi hit till Sofias hemby,
och vi fortsätter vår komfortresa.
Gillar ni sjalarna? Yanis gjorde dem själv.
Från garnet som hans gammelmormor spann.
Hur mycket sanning vill ni höra?
Vad för er till vårt värdshus?
Ja. Kommer era föräldrar?
Vi är utbytesstudenter från utlandet.
Vi kom hit på resebidrag för forskning från Boatwright-akademin.
Vi ser fram emot att höra allt om båtar.
Men nu går vi till köket, för som ni känner på doften
har vi nåt väldigt spännande på gång.
Men slappna av nu.
Ta det i er egen takt, och som vi säger: "Kan du hygge dig."
Ha det så kul och mysigt.
Vi lämnar er. Kom.
Vi måste fly härifrån.
INDIEN
Ja.
-Curtain. -Vi klarade det, herrn. Vi har henne.
-Vem? -En av din brors attachéer.
En svårfångad kvinna som använder namnet Perumal.
Hon säger att hon är lärare.
Jag genomskådade henne direkt.
Gör dig inte märkvärdig.
Perumal låter som en agent på mellannivå.
Barnen, då?
-Vi har inte hittat dem. -"Vi"?
-Jag har inte hittat dem. -Gör det då.
Ja, herrn, det ska jag. Det ska jag.
Men låt oss inte förbise den potentiella kritiska delen
den så kallade Perumalen representerar. Hon...
Var bättre.
-Vi stör. -Vi ångrar det.
-Så mycket. -Så goda nyheter att de inte kan vänta?
Hur länge har de varit så här?
-Vissa, bara några timmar. -Andra, dagar.
Vi har skött Marlons sysslor i hans frånvaro.
-Vi gör det gärna. -Det var en sömlös övergång.
Jag tror att vi har talang för det.
Separat konversation.
De rör sig inte.
Det finns en chans att det är en följd av programmet.
Metodiken. En bieffekt.
Det är omöjligt.
-Så sa vi. -Så sa vi.
Det är helt ogrundat.
Det vi ser är en avvikelse.
En manifestation av några lojala, men oförberedda individer.
Och etiskt sett kan deras medicinska tillstånd inte delas med de andra.
Ja? Så håll tyst.
För deras egen skull.
-Vi håller med. -Det är bara det att...
-Tja... -Tala fritt.
De har en kemisk feltändning i hjärnan.
Dr Vanderburg sa att det kan vara oåterkalleligt.
Jag litar inte på läkaren.
Hitta en annan.
-Men jag tror att det funkar. -Nej.
Nej, absolut inte.
Det är en bra plan.
Eller så kan jag gå in ensam, förklädd.
Du och Martina kan vänta på de andra på ett säkert ställe.
Är det här konsensusens tystnad?
Jag behöver inte skyddas.
Kate, du är smart.
Du är otroligt snabbfotad, men du måste vara försiktigare.
Jag är försiktig!
Du föll från en klippa. Försiktigt?
Jag hade koll på läget.
Jag kan inte alltid rädda dig.
Ingen ber dig göra det!
Jag var ensam väldigt länge.
Jag fick lära mig att ta hand om mig själv.
Och sen dök du bara upp!
Kroppsbränsle.
Från och med nu är det full fart hela tiden.
Är vi okej?
Ni måste vara i toppform mentalt och fysiskt.
Ja.
Har ni förberett er för att vinna?
-Ja. -Är vi redo att vinna?
Ja!
När det slutar regna
ser jag om Yanis eller Sofia kan skjutsa oss.
Mina världsberömda lingonscones.
Direkt från ugnen.
Skorpan är inte rätt, va?
Degen var för blöt.
Jag lagar nåt som faller dig mer i smaken.
Nåt färdigpackat kan vara mer pålitligt.
Kan du ursäkta mig ett ögonblick?
Bara ett ögonblick.
Han såg gråtfärdig ut.
Tårarna leder till utveckling.
-Constance. -Vad?
Ska vi ge upp vår standard för att bevara hans psyke?
Ja. Tänk om de kan hjälpa oss? Skjutsa oss?
Sabbade du det för att du inte gillade hans scones?
Den var inte god.
Du behöver inte säga allt du tänker.
Du är så självisk!
Nu som lightprodukt!
Välkommen tillbaka. Jag är så glad att se dig.
Känns det inte bra att bli sedd?
Låt oss återuppta resan tillsammans.
Negativa tankar fördunklar bara sinnet
och hindrar dig från att uppleva det du förtjänar.
Sann lycka.
När du har lättat ditt hjärta från oro,
tvivel, sorg och besvikelse
kommer ditt liv att blomstra till sitt fulla potential,
fyllt av otyglad glädje.
Där. Huvudingången. Det är målet.
Vill du verkligen göra det här?
-Tänk om nåt går fel? -Man kan inte planera för allt.
Kunde jag förutspå att Elena skulle börja istället för mig?
Det kunde ingen. För det är ologiskt.
Jag fattar politiken, hon var i underläge.
Hon har ingen backhand.
Det här kan gå snett på åtta olika sätt.
Men vad som än händer är jag glad att vi fick umgås igen.
Jag med.
Madges heder. Det här är Fallen komet.
Jag är framme vid mötesplatsen.
-Uppfattat. Hur ser det ut? -Säkerheten är låg.
Det finns en liten chans.
-Om jag gick in ensam... -Nej.
En bättre plan involverar oss tre. Du gick med på det.
Okej. Förlåt. Fortsätt som planerat.
Kom.
Men jag finns här om du behöver mig och samtidigt ger jag dig utrymme.
-Han är bara orolig. -Tar du hans parti?
Mina föräldrar är snälla.
De förstår inte spelet, men de är snälla.
Är de intresserade av mitt liv? Ibland vet jag inte.
De frågar inte om saker. De försöker inte.
Din pappa försöker.
Han är intresserad.
Titta. Lastbil på väg in.
Det är dags.
Vi ses på andra sidan.
Och du får 40 procents rabatt på Edmunds rea.
Gör enorma besparingar
på säsongens hetaste föremål.
Förlåt att jag tappade humöret.
Jag förstår.
Gör du?
Självklart.
-Du kan göra det. -Nej.
Jag kan inte. Hon knäcker mig, Sofia.
Okej, djupa andetag. Vi måste försöka.
Jag ringde min kusin
och hon skjutsar er till er destination.
Det är underbart. Tack.
Till er resa. Rugbrod.
Det här är en triumf.
Det värmer min själ. Tack.
Nåväl... Nåt mer?
Du har gjort tillräckligt. Du är en ängel sänd från himlen.
-Ja. -Ja.
-Tack.
Constance, är du okej?
En sak stör mig.
Jag vet inte tillräckligt om Boatwright.
Kan du berätta allt medan vi väntar på vår skjuts?
Var ska jag börja?
Hon är inne.
Hon är väldigt modig.
Och en god vän.
-Det jag sa tidigare... -Det är okej.
Jag ville bara ha dig tillbaka.
Och nu när det har hänt...
Jag är bara så van vid att göra saker själv.
Jag vet inte. Det är så förvirrande.
Jag är också förvirrad.
Jag älskar dig precis som du är.
Vi hittar vårt system. Det är vad vi gör.
Vi fixar saker.
Rhonda!
-Reynie! -Milligan!
-Var är alla andra? -Martina är där inne.
Vi trodde de andra var med er.
Oroa dig inte, fröken Perumal är orädd. Hon är beredd på allt.
De visste precis vart de skulle. Vi träffar dem snart.
Vi övermättade lösningen, tillsatte torris till kylvätskan
och omdefinierade modern termisk extraktion.
Wow, Boatwright låter toppen.
Eller hur?
Jag är glad att du berättade, Sticky.
Vänta. Kallade du mig "Sticky"?
Självklart. Det är ditt namn, dummer.
Okej. Nåt är fel.
Ditt liv kommer att blomstra till sitt fulla potential,
-fyllt av otyglad glädje. -Curtain.
Jag hittade er.
Gör det inte. Huset är omringat. Era värdar har tillfångatagits.
Mitt misslyckande på institutet krossade mig som man.
Det har tagit lång tid att bygga upp min självkänsla.
Att veta djupt i mitt hjärta att jag kan säkra ett område,
som jag har gjort i dag.
Vilken härlig mängd detaljer.
Tack.
Okej. Dags att gå.
Jag hörde att du behövde mig.
Ja. Jag har en brådskande fråga.
Vad sa lejonet när han såg elefanterna
på väg över kullen?
"Här kommer elefanterna över kullen."
Ja!
Jag visste att du kom ihåg.
Rektor Chiu älskade elefantskämten.
Ja, det gjorde hon. Det gjorde hon.
Är det allt?
Nej, det är inte allt.
Det är allt.
Det har tagit ett tag för mig att ändra mig,
men det du har gett oss här är värdefullt.
Nåt vi inte har haft på årtionden.
Tid. Tid med varandra.
Så tack. Tack.
Varsågod, Nicholas.
Låt oss inte slösa bort den här gåvan. Vi dricker lite te.
Fenix oolong-teet kommer förändra dig.
Jag accepterar inbjudan.
Varsågod och sitt.
Jag har en fråga till.
Vad sa lejonet när han såg elefanterna
komma över kullen med solglasögon?
Jag vet inte.
Inget. Han kände inte igen dem.
Den var bra.
Hon kom till grinden. Han bad att få träffa er.
Hej, Crowe. Grattis.
Du hamnade på listan av förrädare.
-När du förrådde oss. -Det är därför jag är här.
-För att be om ursäkt. -Till dr Curtain?
Han kan inte träffa dig. Han är upptagen.
Nej, till er.
Ni satte ert rykte på spel genom att rekommendera mig till institutet
och jag kastade bort allt, för vad?
Jag har burit på en skuld.
Jag vill förtjäna er förlåtelse.
Är du här för att få upprättelse?
Eller letar du efter ett gömställe?
BÄNKVÄRMAREN STJÄL LAGBILEN
Jag är inte rädd för lite tid.
Jag fruktar för min själ.
Du ser... olycklig ut.
-Ingen behöver vara sån. -Inte när det finns så mycket lycka.
-Vi förlåter dig. -Vi förlåter dig.
Så där ja.
Vänta här. Det finns massor av nya papper.
Herr Benedict, Nummer två och fröken Perumal är här.
Jag hörde prat om att fler skulle gripas.
Två barn, vars beskrivningar är slående lika några i vår besättning.
-Det är allt jag har. -Bra jobbat, Martina.
-Kom igen. -Här lämnar jag er.
Hela skåpbilsgrejen är faktiskt ett brott.
Jag måste lämna tillbaka den innan det eskalerar.
Ditt arbete har varit imponerande. Om du behöver ett jobb...
Du klarar det.
Vi ses nån gång, vänner.
Kom igen.
Du är för lättroad, Nicholas.
Jag kan säga ordvitsar hela dagen.
Tja.
Det är en underskattad talang.
Det är faktiskt ganska komplicerat. Hej.
Jag fyller på teet.
Tack.
Ännu en avhandling.
Det är mer av en teori.
Det är bara 1 500 ord.
Det är kul att ha dig här.
Ja.
Tack.
Så.
Vi har förlorat så mycket tid.
-För nya minnen. -För nya minnen.
Vänta.
En nypa socker gör det perfekt.
Vad är det nu?
-Ja? -Hej, fru Två.
Nummer två. Vad vill du?
Jag behöver nån att prata med.
Vad som än är fel är jag säker på att det ordnar sig.
Du har rätt.
Allt kommer att bli bra.
Undertexter: Sara Terho